Att arbeta i ett annat nordiskt land har för nordbor varit möjligt under mycket lång tid. De nordiska länderna ingick 1954 ett avtal om en gemensam nordisk arbetsmarknad som ger nordiska medborgare rätt att fritt kunna arbeta och bosätta sig i ett annat nordiskt land (Andersson & Wadensjö 2008). I syfte att ytterligare underlätta och skapa ett öppnare Norden där det är möjligt att flytta, pendla, studera och driva företag över nationsgränserna skapades 2014 Gränshinderrådet. Arbetet bedrivs bland annat genom att samla och dokumentera inrapporterade gränshinder i en gränshinderdatabas (Kulturanalys Norden 2022a). Gränshinderrådet fick förnyade mandat 2018, och från och med då är det kvantitativa målet att undanröja 8–12 gränshinder per år inom arbetsmarknads-, social-, utbildnings- och näringslivsområdena.
Trots den relativt långa tiden av öppenhet i Norden har studier visat att siffrorna över arbetspendling varit stabila eller till och med sjunkande sedan 1990-talet (Nordregio 2023b). Det gäller även när det kommer till andelen av befolkningen som inte pendlar utan är födda i ett annat nordiskt land, dvs. nordbor som invandrat. Denna andel har stadigt minskat i Sverige och Grönland sedan 1990, medan andelen på Åland och Färöarna har visat motsatt mönster under de senaste två decennierna (ibid). I denna rapport är dock fokus riktat mot kulturskapare och vi ska i detta kapitel studera dels andelen kulturskapare i Sverige som invandrat från andra nordiska länder, dels studera arbetspendlingen av nordiska kulturskapare till Sverige och Danmark.
Nordiska kulturskapare i Sverige
Rörligheten av kulturskapare inom Norden handlar inte enkom om pendling, dvs. att kulturskapare har sin boendeort i ett nordiskt land och utför sitt arbete i ett annat. En del av arbetskraften i de nordiska länderna består naturligtvis även av permanentboende personer från andra nordiska länder. Tidigare studier har exempelvis visat att medan personer födda i Sverige utgör den största nordiska minoriteten i den danska huvudstadsregionen är den största minoriteten i många andra danska regioner födda på Grönland. I Sverige är den största nordiskfödda minoriteten från Finland men de regionala skillnaderna inom respektive land visar att närheten spelar roll (Nordregio 2023b). Exempelvis är danskar den största nordiska minoriteten i södra Sverige, norrmän i västra Sverige och finländare i övriga delar av landet (Nordregio 2022). Med utgångspunkt i denna förkunskap har frågan om hur det specifikt ser ut med nordbor bland sysselsatta i kultursektorn i Sverige adresserats nedan.
Denna genomgång har gjorts både för sysselsatta inom SNI 90 ”Konstnärlig och kulturell verksamhet samt underhållningsverksamhet” och SNI 91 ”Biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet”, och för bredare avgränsning av kulturella och kreativa branscher (se bilaga 2).
Baserat på den mikrodata på individnivå som Kulturanalys Norden har tillgång till för Sverige är det möjligt att studera utvecklingen av verksamma inom kultursektorn avgränsat till individer som invandrat till Sverige från övriga Norden i vuxen ålder, från 25 år och uppåt. Med detta ges en indikation på flöden av arbetskraft inom kultursektorn. Personer som fötts i andra nordiska länder men invandrat till Sverige som barn och därmed haft sin uppväxt i Sverige har avgränsats bort.
När vi på detta sätt studerar antalet nordiska kulturskapare i Sverige över tid, kan vi i tabell 1 nedan se att dessa ökade något i antal mellan åren 2019 och 2021. I kulturella och kreativa branscher handlar det om strax över 1 100 personer och inom den snävare definitionen av kultursektorn om runt 600 personer.